Det finns ett vanligt judiskt skämt:
En pappa lär sin son att bli mindre rädd genom att hoppa från trappan.
Han ställde sonen på andra trapp- steget och sa: "Hoppa, jag tar dig."
Sen på det tredje: "Hoppa, jag tar dig."
Den lille pojken var rädd, men litade på sin pappa och hoppade.
Pappan ställde honom högre och högre upp. "Hoppa, jag tar dig."
Sen hoppade pojken från ett högt trappsteg, men pappan gick undan-
-och pojken föll framstupa.
Han reste sig, blödande och gråtande-
-och pappan sa: "Där lärde du dig."
- Ta på den här tröjan. - Nej.
Du darrar som en skål jello. Ta på tröjan!
- Nej! - För guds skull!
Jag trolovar dig med mig för evig tid i rättfärdighet och rätt-
- i nåd och barmhärtighet, och du ska så lära känna Herren.
Till dig.
- Jag är döende. - Nej, du hade ett anfall.
Hon är alltid döende.
- Förlåt, ronden tog evigheter. - Det är ingen fara.
- Ha en bra kväll. - Tack.
- Ni är sena till shabbat. - Du har tur att vi kommer alls.
- Har jag tur? Varför? - Detta är 2000-talet. Inte Babylon.
Vi behöver inte påminna oss om att låta marken ligga i träda.
Jag kom elva minuter för sent!
Du jagar upp dig och det har ingen blivit gravid av.
- Vi har försökt i tio månader. - Shabbat shalom.
Jag inte uppjagad. Jag vill bara jättegärna få ett barn.
- Adoptera då. - Som är mitt eget!
I Kina kastar de dem i soptunnor.
Adoptera ett barn, för guds skull, och få ett eget sen! Du är 39 år.
- Du gjorde det. - Är det därför du inte kan göra det?
- Är det hemskt att vara som jag? - Det är en känsla.
När han var liten såg jag på dig. Jag såg dig se på honom.
Jag såg er se på varandra. Det var annorlunda.
Jag vill ha det.
Lyssna på mig.
Det är ingen skillnad.
Är du här?
- Var är du? - Jag är här.
Kan du komma hit och sätta dig?
Jag kommer om en sekund.
Hej.
- Sätt dig. - Res på dig, du.
Älskling, var snäll och sätt dig och ta av kappan.
Du kanske ska ta av den.
Vad är det?
Jag gjorde ett misstag.
Förlåt.
Jag gjorde ett misstag.
Du gjorde... vad då?
Om jag kunde blinka med ögonen så att det gick ett år-
- och vi kunde vara bästisar då, så skulle jag göra det.
Vi har klassrummen mitt emot.
Jag kommer att träffa dig varje dag.
Men jag vill... att du ska veta...
- Vill du ha en? - Ja tack.
Vad vill du att jag ska jag veta?
Jag är hundra procent säker.
För att jag sa fel sak häromdan? Vill du teckna så gör det.
Jag menade bara att om vi ska få barn så måste en av oss tjäna pengar.
Jag kan inte älska om vi inte pratar.
Jag... jag vill inte leva så här!
Ska du inte ta av kappan?
Varför vill du inte ta av kappan?
Herregud...
Jag är säker på att vi inte ska...
Vi ses på skolan.
- Kan du förklara det här? - Vem har ansvaret här?
- Det står att han säger upp sig. - Och du visste inget?
Varför finns det ingen vikarie?
Gör plats för mr Greens klass.
Nej, det är för många barn i ett rum.
Tycker du?
- Mrs Epner-Green... - Miss Epner.
Föräldrarna kan gå. Mr Green kommer inte.
Miss Epner undervisar båda klasserna.
Vet du inte var han är?
Har du sovit?
Gör då inget förrän du har sovit.
Tänk inget förrän du har sovit.
Jag måste lämna henne där uppe.
Älskar dig.
- Kan du titta till dem i fem minuter? - Skynda dig.
Låt inte nån fixa ihop dig med nån.
Jag återhämtar mig fortfarande från en dejt.
Stöter du... på mig?
Va?
Min man stack för nio timmar sen. Kan du behärska dig i fem minuter?
Jajamän.
Herregud!
Kom in. Det är mycket olägligt.
Jag är gammal och vill ha barn.
Det är som att vilja äta eller kissa. Säg inte att jag ska adoptera.
Det ska jag aldrig säga.
En 65-årig kvinna i Bronx fick nyligen tvillingar. Inte för att...
- Tack. Ska jag komma in? - Ja, jag ska bara...
Jag är här. Ledsen.
Jag hörde vad som hänt dig. Så hemskt.
- Tack. Jag ska gå. - April, gå inte hem ensam.
Det är lugnt. Jag behöver sova. Det blir inte värre än så här.
För Gertrude Trudy Epner, som har gått till den sista vilan.
Du allsmäktige, vi ber dig, minnas hennes rättfärdiga handlingar.
Och låt oss säga amein.
Ursäkta mig. Vem gör inköp åt skolan?
- Ursäkta? - Inte inköp. Rekvisitioner.
- Expeditionen ligger ditåt. - Tack.
- Är du April Epner? - Kan jag hjälpa dig?
Jag företräder en ur ditt förflutna.
En ur ditt förflutna som söker kontakt med dig.
Vore din biologiska mammas identitet en välkommen nyhet?
- Jag är hennes vän. Hon är kändis. - Vad då för slags kändis?
Hon är välkänd. Hon vill jättegärna träffa dig, men är väldigt försiktig.
- Men nu kan jag förorda det. - Förordar du mig?
Du tar det på fel sätt. Här... Låt henne tala för sig själv.
Kära Gabrielle. Visste du att jag kallade dig Gabrielle?
Det är dags för oss att träffas.
Vi äter lunch i morgon, lördag.
Du och jag. På Barbetta kl. 13.
Din mamma Bernice.
Hej. Har ni en bokning åt nån som heter Bernice?
Den här vägen.
Ett glas champagne medan du väntar?
Har ni damtoalett?
Ciao, bella!
Tack.
Jag är lärare.
Låter det inte som Judy Holliday, så lägg på. Du måste använda mitt namn.
Det gäller din hälsa.
Mille grazie.
Låt mig bara få se på dig.
- Du är underbar. - Tack.
- Vad heter du? - Du fick mitt brev.
- Ditt efternamn? - Graves. Skönt att du inte vet det.
- Hur mår du - just nu? - Hur mår du?
Som om du är belöningen för allt jag nånsin gjort rätt i livet.
- Och hur mår du? - Jag... Tack.
- Hur vet du att du är min mamma? - Är du gift?
Har du nån? Nån som tar dig i sin famn?
Eller en kvinna, bara du är lycklig, som håller dig när du är rädd?
Det kvittar. De bästa perioderna i mitt liv kom mellan kärleksaffärer.
- Har du syskon? - En bror.
- Jag vill träffa honom. - Det är lite tidigt...
- Alan, du minns Gabrielle. - April.
Har du hämtat dig nu?
Här, en speciell mor/dotter-förrätt.
- Vi har Alan att tacka för det här. - Jag producerade programmet som...
Jag tittade in i kameran och sen kom hela historien. Vår historia.
- Vad är vår historia? - Förlåt att jag stör.
Jag ville bara säga att jag älskar dig. Du är bäst.
Varför har jag aldrig hört om dig?
- Ser du lokal-tv på förmiddagarna? - Aldrig.
Vad vet du om mina föräldrar?
Du förlorade Trudy för tre veckor sen och Julius för tre år sen.
- Hur vet du vilka de var? - Det har jag alltid vetat.
- Hur? Det fick inte du veta. - Jag läste det. Upp och ner.
- "Flicka Epner", född 1 april. - Så du kan vara den du påstår.
Jag fick bara ha dig i tre dar, men du är ändå min dotter.
Du är viktigast av allt för mig. Det måste du veta. Har du barn?
Din familj tycker nog det är konstigt att du spårat upp mig.
Min familj är jag och du. Det syns på dig att du vet att jag är din mamma.
- Din man då? - Jag har ingen.
- Är du gift? - Ja.
- Hur funkar det? - Det är ganska arrogant...
- Stäng inte ute Bernice. - Det är svårt. Hon älskar sin familj.
Jag sitter här!
Ja, det gör du. Fråga mig vad som helst.
Du känner ilska. Fråga vad som helst. Slå till. Fråga vad du vill.
Varför lämnade du bort mig?
"Du fortsätter trots att vädret är dåligt."
"Du fortsätter trots att fiender härjar."
"Uppför skrämmande åar trots värkande armar och läckande skor."
- Va? - Det är en bok av dr Seuss.
- Läste dina föräldrar den för dig? - Nej.
Så synd. För det är en karta över ditt liv.
Poängen är att alla slut är en början.
När Trudy och Julius dog var det ett slut.
Men på ett märkligt positivt sätt så har det ju fört oss samman, va?
- Jag måste gå. - Vänta! Stanna.
Gå inte. Gabrielle!
April. För helsicke!
Vill du veta vem din pappa var?
Han var en känd man som nu är död.
- Vi kan väl prata på mitt kontor? - Nej tack.
- Vi kan åka en sväng. - Jag vill gå.
- Du låter som din pappa. - Tog min berömda pappa promenader?
Jag är själv en gångare. Jag älskar all slags motion.
Kan vi sänka farten lite?
Att vara besläktade så här är otroligt.
- Vad sa du om min pappa? - Du känner knappt mig än.
Tack, ms Graves. Det var traumatiskt och kanske upplysande att träffa dig.
Jag mötte honom när jag var 15. Jag jobbade med parfym.
- Var då? - Fyra kvarter ditåt.
Bonwit-Teller låg där då. Jag jobbade extra på parfymavdelningen.
- Så det var en kund? - En mycket speciell kund.
Han skulle köpa en present till sin mor. Ingen kunde mäta sig med henne.
- Vem var det? - Han flörtade direkt.
Han blev - och det säger jag ödmjukt - förtrollad.
- Vem var det? - Steve McQueen.
- Hur vågar du? - Vi var djupt förälskade.
- Vad gick snett? - Han var frånskild.
Jag hade aldrig blivit ihop med honom om hans förhållande inte var slut.
Steve McQueen och Ali MacGraw?
Ser man "Rymmarna" känner man en viss förtrolighet.
Förresten, har du barn?
- Var det ett engångsligg? - Minnet varade ett helt liv.
- Din generation är så cynisk. - När avlades jag?
- Den 4 juli. - Var han höger-eller vänsterhänt?
- Omskuren? - Dina föräldrar var visst judar.
- Det är jag med. - Gud välsigne att du tror på Gud.
- Tror du inte på Gud? - Jag vet inte. Har du sett nyheterna?
Jag frågar en gång till: varför lämnade du bort mig?
De tog dig ifrån mig.
Har de inte berättat det för dig?
Min far var djupt religiös.
Jag höll dig i tre dar och bad att det inte skulle hända.
Men det gjorde det. Han kom in, tog dig och lämnade mig skrikande.
- Hur vet jag om det är sant? - För att det är det.
Hör på mig. Och var snäll att respektera det jag säger.
Jag måste hem och fundera på det och besluta vad jag ska tro.
- Okej. - Okej.
Tack.
- Jag uppskattar att du... - Kan du släppa av mig?
- Var? - Där.
Visst.
När kan vi göra om det här?
Alla behöver en familj.
- Jag ringer dig. - Du får mitt nummer. Har du en penna?
Räck mig din hand. Snälla.
En hand är svårare att slarva bort.
Det är inte bara en hopplös chans. Det är en professionell blodsport.
Det kan hända dig. Och sen kan det hända dig igen.
Jag vill till mamma!
Tack för ert tålamod.
Vissa mer än andra.
- Ruby, kom hit nu. Ta på skorna! - Kan inte du komma in först?
Fortsätt. Vi har så kul här.
- Är du säker? - Inte på nånting.
- Ursäkta, jag... - Va?!
- Vi har det bra. - Har ni det bra?
Förlåt för det jag...
Förlåt för det jag sa till dig.
Jag har varit skild i fyra veckor. Jag stötte kanske på dig.
- Stötte du på mig? - Nej.
Varför inte vet jag inte.
Det här är Jimmy Rays mapp.
- Jag tror att han har problem. - Tror du?
- Vad skulle du säga? - Han har fin handstil.
K:n gjorde honom nervös, men nu gillar han dem.
Han har sömnproblem.
- Han går i sömnen. - Hur ofta?
En gång - för tio månader sen. Han kissade i kylen.
- Har du sovit? - Nej.
Jag gillar hans händer.
Och hur han använder dem, hur uttrycksfull han är.
- Det gillar jag också. - Han har dåligt självförtroende nu...
Har du barn?
Nej.
Han verkar avguda sin mamma.
På håll. Hon reser jorden runt nu. Hon målar världen med sin kille.
- Jag ser dig utanför i din bil... - Jag jobbar där ute. Jag skriver.
- I din bil? - Jag blir lugn av att se skolan.
Varför har inte du några barn?
- Du älskar ju barn. Du är... - Gammal?
Nej. Herregud, nej. Du kan inte vara mer än 35 eller 34?
Jag är 39 och ett halvt och har aldrig varit gravid.
- Det ser rätt dystert ut, va? - Nej, det ser plågsamt ut.
Och vackert.
Och jag hoppas du får allt du vill.
Middag. Jag vill tydligen ha middag.
- Smaklig spis. - Vill du äta middag?
Nej, jag äter hellre ensam 15 månader i rad. Ja, jag vill äta middag.
Men jag tycker att du är vacker-
- och jag har beslutat att inte gå ut med nån på minst ett år.
Varför? För jag är en jävla idiot. Tack. Du är urtjusig. Jag går nu.
Ja, jag vill äta middag.
Bästisar? Sa han det? Är han riktigt frisk?
Vi var bästa vänner. Jag älskade honom.
Jag hoppades hela tiden att han en dag skulle bli vuxen.
- Var din fru otrogen? - Med i stort sett alla.
- Jag var för mycket för henne. - För din fru?
- Det tyckte hon inte. - Hon sa det.
- Vad sa hon? - "Du är för mycket för mig."
- Kom det helt oväntat? - Ja, för jag var en idiot.
Jag for över havet för att bli en blind idiot.
Hon kan låta sina barn växa upp utan att känna sin mamma.
Det hoppas jag inte.
Hur vet man om nån är ens mamma?
Om nån säger att hon är ens mamma, hur kan man veta det säkert?
Ett DNA-test, antar jag. Hur så?
Du är inte inte lik Steve McQueen.
- Är hon trovärdig? - Ingen aning.
Herregud, du har chansen att få lära känna din mamma.
Ja, det har jag väl.
- Vad skriver du här? - Böcker.
Omslag. Omslag till andras böcker.
För tillfället.
- Skaffa ett hårstrå. - Va?
Till DNA-testet. Ett hårstrå.
Tack.
Jaha...
- Jag vill inte säga hej då. - Inte jag heller.
Tror du min son märker om jag inte hämtar honom?
Han skulle säkert förstå.
Du måste göra mig en tjänst. Sätt dig i din bil. Vilken är din?
Sätt dig i bilen och kör iväg först. För jag kan inte det. Kan du det?
- Allvar? - Ja.
Du kör väl hem? Ni sitter väl inte här i morgon i samma kläder?
- Okej... Hej då. - Hej då.
Ska jag ringa och kolla när du är hemma?
Det vore snällt. Jag oroar mig.
Det gör jag med.
- Vad gör du? - Jordnötssmör med sylt.
Vi delar inte dina landsmäns kärlek till jordnötssmör.
Och sylt är inte sylt. Det måste jag diskutera med dig.
- Vad hade du gjort i England? - Antagligen ost med pickles.
Sa du ost med pickles?
Och du gnäller över jordnötssmör och sylt?
Försvarar jag mat mot en engelsman?
- Hennes konst dominerade sexlivet. - Vad menar du?
Hon gillade att måla autoerotiska handlingar.
Ibland tar jag en macka och te efter att ha borstat tänderna.
Sen borstar jag dem inte igen. Gör du det?
Nej, det kan jag inte. Jag är engelsman.
GÅ INTE IN
Jag blev så glad när du ringde.
- Hej. - Hej. Har du ätit än?
- Nej. - Följ med.
Programmet blev bra i dag, så alla är på gott humör.
- Välkommen till vansinnet. - Lunch? Sam's?
- Perfekt. - Vad är du sugen på? - Kan jag få en hamburgare?
- Herregud. - Vad är det?
Du har lite blodbrist, va? Det ligger i släkten.
- Jag är bara sugen på hamburgare. - Okej. Kom.
Så, Janeane Garofalo, du bor i West Village.
Hur är det när folket där varje år går sitt bögtåg?
- Jag har en favoritbög. - Har du?
Det är den lilla bantamvikt-latinon i guldlamé-hotpants.
Hotpants med spets fram. Jag gillar flugvikts-latinon.
- Vet du vad han heter? - Nej, men han är så bra.
Då kunde man rida på en våg från Frihetsgudinnan till Battery Park.
Visst vore det toppen? I stället för att ta färjan.
- Kom in! - En hamburgare kostar 18 dollar!
- Jag bjuder. - Beställ två.
- Jag tar en caesarsallad. - Ett ögonblick.
- Du kan inte vara med på lunchen. - Kan jag inte så kan jag inte.
Jag bor praktiskt taget här.
Jag kallar det min fristad.
- Har du nån fristad? - Mitt kök är trevligt.
Jag ska visa dig en sak.
Kom här.
Jag vill att du lär känna mig.
Okej.
Det här är i stort sett min naturliga hårfärg.
Okej, jag börjar. Det här är i stort sett min naturliga hårfärg.
Jag vet inte vad jag ska... Jag gillar musik.
- Vad då? - Fleetwood Mac och...
- Jag pratar när jag har sex. - Jag är rädd för att drunkna.
- När du har sex? - Nej, rent allmänt.
- Jag hör sämre på höger öra. - Det gör jag med.
- Du ser. Vad mer? - Jag besöker min pappas grav jämt.
- Bara hans? - Naturligtvis inte. Bådas.
För tre år sen blev jag opererad för en knuta i bröstet. Det gick bra.
- Jag ska skiljas. - Gud, jag visste det!
Jag kände det på mig. Vad hände?
Jag vill inte prata om det. Det flög bara ur mig.
Hände det nyligen? Hade ni problem länge? Vill du fortfarande ha barn?
- Får jag låna den här? - Självklart. Låt mig.
Jag ska bara rensa den åt dig.
Varsågod. Allt mitt är ditt.
Jag vill spela en skiva för dig.
Roy Orbison med "All I have to do is dream". Den är sällsynt.
Men när jag väntade dig spelade jag den hela tiden och...
- Jag känner ditt hjärta slå. - Jag med.
Sist jag kände ditt hjärta slå var du tre dar gammal.
- Vad vägde jag? - 3150 gram.
Du hade ett sött ansikte och skrynkliga små ögon och...
Vad var det?
Jag vet inte.
Hejsan.
Hej.
Packa ihop, allihop.
Hej.
- Gjorde jag nåt fel? - Nej, självklart inte.
Hej.
Jag har gillat att prata med dig-
- men vi bör nog inte prata här på ett privat sätt.
- Privat sätt? - Jag har tänkt på det och...
- Kom nu, pappa! - Okej. God natt.
Hej då.
En sak...
Jag sover inte-
- så om du vill hitta information om din mamma så hjälper jag dig gärna.
Här. Det är om Steve McQueen.
- Vad är det med honom? - Jag fick ditt personnummer.
Jag måste göra nåt med energin jag lägger på att inte bjuda ut dig.
Vill du veta?
Steve McQueen var i södra Kina och spelade in en film.
Han var där mellan mars 1966 och september.
- Du föddes i april? - Ja.
- Kan det ha hänt i södra Kina? - Hon sa att det var på Manhattan.
Det kan inte ha varit han.
Jag vet inte vem du är eller vad du vill, men håll dig borta från mig.
Hur vågar du tränga dig på nån annan?
Vad är du för självisk, psykotisk och kall människa?
Försök aldrig kontakta mig igen, för då ringer jag polisen. Jag svär!
- Freddy? - Sitter du?
Hon är din mamma.
- Börja. - Jag vet vilken risk det här innebär.
Inget jag säger kan ursäkta att jag ljög för dig.
Han hette Jack Watzke. Han var en ukrainare i kvarteret.
Spinkig, men snygg. Har du träffat nån som du vill göra allt för?
- Var ni ihop? - Vi hade sex tre gånger.
Han sa att min kropp var perfekt. Jag visste inte att han hade rätt.
Jag är fortfarande snygg, men man förändras av att föda.
Min väninnas föräldrar var borta. Vi låg i en sovsäck i deras trädgård.
Vi älskade. Det var så kallt utanför sovsäcken och så varmt i den.
Och efteråt grät och grät jag och han låtsades förstå varför.
Så det var där jag avlades?
Du avlades en vecka senare. Jag knullade honom på en drive-in-bio.
- Vilken film? - "Bullitt".
- Varför ljög du? - Jag vet inte.
Det var fult. Jag ville göra det vackert.
Om han var känd och död behövde du inte spåra honom.
- Jag har letat i åratal. - Så lägligt.
Tror du inte jag skulle erbjuda dig din pappa om jag kunde?
- Hur skulle jag veta det? - För att jag säger det. Jag svär!
Bernice, titta på mig. Jag vet om du ljuger.
Kom ihåg det här ögonblicket. Jag vet vad jag har gjort dig.
Jag har ljugit på ett hemskt sätt.
Och på den värsta tidpunkten, när din man precis har lämnat dig.
Eller lämnade du honom? Han lämnade nog dig. Det angår inte mig.
Det kommer inte att hända igen.
Därför sa jag Steve McQueen. Jag visste att du skulle skämmas.
Nej, det är inte det. Det är inte du, utan jag.
Jag är glad att jag har träffat dig. Men jag har det jobbigt just nu.
Tack för att du förstår. Jag hoppas verkligen att våra vägar korsas igen.
Jag går hem nu. Så...
Hej då.
- Du är hopplös. - Ge mig 72 timmar.
Tre ynka dar. Jag vill lära känna dig och träffa din bror.
Jag ber dig. På mina bara knän.
Bildligt talat så ligger jag på knä.
För guds skull!
Det är Freddy. Säg nåt.
Följ med. Jag ska gå ut med henne. Hon vill träffa dig.
Ring mig i alla fall. Jag vet att du sliter hårt, men jag är orolig.
"Ingen hade tampats med de två dräggen och överlevt."
"En dag kom en dagdrivare"...
Hallå?
Det var inget. Jag har slagit fel nummer.
- Miss Epner? - Hallå?
- Hej, det är Jimmy Ray. - Hej, Jimmy Ray. Är pappa där?
- Det är miss Epner. - Hallå?
- Det är miss Epner. - Hej, miss Epner.
- Det är April. Är Jimmy Ray där? - Ja.
Gud! Säg bara: "Okej, miss Epner." Så ringer jag en annan gång.
- Okej, miss Epner. - Jag borde inte ha ringt på dan.
Okej, miss Epner.
- Är du kvar? - Vill du gå ut med mig i morgon?
Mer än du anar.
Alla säger: "Skicka pengar till oss!"
- Du är jättefin. - Tack. Du med.
- Jag är glad att du inte tog med nån. - Det gjorde jag.
- Vad bra! Var är han? - Vi ska ses här.
- Är det första dejten? - Både med honom och efter min man.
- Vill du ha nåt att dricka? - Gärna.
April?
- Du är jättefin. - Visst är hon?
- Det här är Bernice. - Trevligt att träffa dig.
- Jag har gillat ditt program. - Du ljuger. Du har aldrig sett det.
- Jag ljuger inte så mycket. - Det är du ensam om.
Hej, snygging!
Han heter Ted. Han har det snyggaste arslet jag sett på en 50-årig man.
Hej.
- Du måste vara April. - Kul att träffas. Detta är Frank.
Trevligt. Ska vi ta nåt att dricka? Efter er.
Nej, efter dig.
Okej. Alla säger: "Sake-bomb!"
- Herregud! - Jag älskar de här.
- Jag dricker inte så här. - I kväll gör du.
- Är jag för snäll mot henne? - Nej. Vad menar du?
Sköter jag jobbet som dejt bra nog?
Tänk att du frågar. Du är perfekt. Tack och lov att du är här.
Jag är perfekt, förresten. Jag är glad att du märkt det.
Jag vill bara säga en sak innan vi blir redlösa.
Jag är så glad att du ringde.
Vi är inte redo, men jag älskar att prata med dig. Du rör mig.
Det rör mig att du försöker det här med henne.
Jag är så glad att jag är här.
- Ursäkta. - När han har sagt så?
Det är säkert min bror.
Det är bara det att jag oroar mig. - Är det du?
Det är jag.
Hej.
- Hej. - Hej. Förlåt.
- Är allt bra? - Vem är det?
Ingen. Jag kommer strax.
- Hallå? - Ja, jag är här.
- Hej. - Hej.
Hej.
- Hur mår du? Var är du? - Ingen särskild stans.
Jag beslutade att driva runt ett tag, komma vilse, gå dit vägen förde mig.
- Säg det. - Jag är hos mamma.
- Perfekt. - Håna mig inte.
- Det gör ont. - Varför ringer du?
Jag saknar dig. Nu när det gått en tid...
Det har gått 23 dar. Är du redo att bli min vän?
Okej, jag är glad att jag ringde.
- Sköt om dig. - Min mamma har dött. Vi hörs.
- När? - För 22 dar sen.
- Varför ringde du inte? - Jag kände ingen närhet till dig.
- Jag måste träffa dig. - Då hamnar vi i säng...
Jag vill finnas där.
Lovar du att finnas där i nöd och lust...
Jag saknar dig.
Hur mycket?
- Mycket. - Tillräckligt?
Det var det jag trodde. Var en man och lämna mig ifred.
I nöd och lust? Det var inte din bror, va?
Nej.
- Vart ska du? - Jag går.
Snälla, gå inte!
- Vart ska du nu? - Jag går inte.
- Då var jag på väg, men inte nu. - Du går härifrån.
- Jag måste göra nåt. - Okej. Gör vi det än?
Du pratade precis med din man om nöd och lust och allt sånt.
Och jag känner att...
Jäklar!
När jag känner så här hjälper det att gå en sväng-
- så det är det jag gör. Och du är inte bjuden.
Men det här är vår första dejt. Om du inte har kommit över honom-
-så gör det inget. Säg det bara.
Jag har kommit över honom. Det har jag.
- Hur vet jag det? - Du måste lita på mig.
Skojar du?
- Det känns inte som en första dejt. - Vänta tills vi försöker säga hej då.
Förlåt igen. Jag hade jättekul med dig.
Jag med.
Du ser?
Jag har inte gjort det på länge-
- så förlåt om jag inte säger det sexigare, men ska du med in?
- Jag kan inte. - Kan du inte?
Som om svartsjuka inte är stympande nog, så måste jag hem till barnen.
De behöver sin mamma. Och det är jag.
Det är inte stympande. Det är väldigt sexigt.
Hur sexigt?
Du har ett jättefint hus.
Vad är det?
Du tittar på mig.
Klart jag gör.
Klart du gör.
Ska jag ligga med honom? Varför svarar du inte hemma?
- Jag ringde hem till dig. - För att jag inte gör det.
Är du hos honom?
Så fantastiskt! Det är precis vad du behöver, börja på nåt nytt.
Det är nog mer än... Hej då!
- Jag är för det. - Vi hörs.
- Vad är det?! - Ingenting.
- Varför ligger du här? - Jag sover här när jag inte kan sova.
- Jag går. - Ligg här.
- Jag är din sons lärare. - Snälla, bara en kvart.
Vi kan väl inte...
Jag skojar. Det skulle jag aldrig göra.
Det är möjligt att jag börjar bli kär i dig.
Där rök den sömnen...
- För mycket? - Nej.
Kanske.
Jag vet inte.
Nej.
Bra.
För jag blev skiträdd.
Fan!
Så ja, gumman. Det är ditt öra.
Kom, gumman. Jag är här.
- Är det örat igen? - Jimmy Ray!
Jimmy Ray, du måste vakna.
Ruby har ont i örat. Kan du ta ficklampan vid min säng?
Jag får se.
Skynda dig så fort du kan.
Jag ska inte röra.
- Miss Epner är här. - Hej, hur är det?
Miss Epner har sovit över hos mig.
Nu ska vi åka till sjukhuset och få nåt så Rubys öra blir bättre.
Ta dina strumpor.
Kan jag göra nåt? Ska jag låsa efter er?
Följer du inte med?
Jo, jag följer med.
- Hur mår du? - Bättre.
- Vilken fin groda. - Du kan få den.
- Allvar? - Jag har en till.
- Tack. - Vill du ge mig nåt?
Jag har en mintkaramell.
Ursäktar du mig lite?
Hej.
- Ciao, bella. Champagne? - Absolut.
En ginger ale och kex, om ni har det.
Ginger ale och kex?
- Vad är det? - Är du med barn?
Va? Nej.
I så fall vore det världsrekord. Jag låg med honom först i natt.
Tro mig, jag är inte med barn.
- Jag är för gammal. - Tydligen inte.
För att inte inte få barn. Detta barn kopplar mig till en man-
-som är mannen du pratade om.
Som man gör allt för. Fast han är ingen man, han är ett barn.
En bebis. Åh, jisses!
- Vad gör du? - Det hjälper.
- Hjälper det? - Inte precis.
April, tillåt mig.
- Smutta. - Jag är med barn!
Man får smutta lite rödvin. En del läkare säger att det är bra.
Är du knäpp? Du är med barn! Ge hit!
- Kom. - Du behöver inte...
Jag sitter ändå här.
- Bor han hos sin mamma? - Du anar inte.
Kom ihåg...
- Vad då? - Jag vet inte.
Hade din andra mamma sagt nåt hjälpsamt nu?
Du klarar det jättebra.
- Hej, Alice. - Åh... Hej, vännen.
Hur mår du?
- Jag har ont i ryggen. - Så synd.
- Får Benjamin komma ut och leka? - Mamma, släpp in henne!
- Jag vet inte vad ni håller på med. - Hej. Förlåt.
- Kan du komma ut? - Ja.
- Vem är hon? - En vän.
Jag är med barn.
Herregud!
Herregud, är det...
Gumman, oj...
Oj!
- Skämtar du? - Vad har jag gjort?
- Säg nåt. - Vad ska jag säga?
Vet inte. Vad betyder det för dig? Vad ska vi göra nu?
- Sånt! - Jag vill försöka vara med dig.
Förlåt om jag inte genast kom på en lösning på en invecklad situation.
Det är inte invecklat! Jag ska föda barnet. Du får vara delaktig.
Jag kan inte tvinga dig, men jag hoppas-
- att du vill finnas där för människan som bär ditt DNA.
Första läkarbesöket är om tre veckor. Vi ses där, eller inte.
Jag har aldrig träffat nån som du eller varit mig själv så mycket.
De få gånger vi varit ihop har det känts som...
Vad?
Som om vi var en familj. Förlåt, men det har det.
Det har gått fort, men jag känner att jag vill vara med dig hela tiden.
- Men jag måste fatta några beslut. - Varför pratar du så snabbt?
- Jimmy Ray får inte se mig. - Då vet han att det inte var en dröm.
- Och han vet att du är här. - Nej, jag väntade tills han gått.
- Hej, miss Epner! - Hej, Jimmy Ray.
Vill du vara ihop med honom? Nöd och lust-mannen.
- För i så fall... - Det vill jag inte.
Ärligt talat? Jag vill vara med dig.
Men att vara med mig betyder att du måste vara med det här.
- Hur gravid är du? - De sa sex veckor.
- Sex veckor? - De sa sex veckor i dag.
Vi träffades för sex veckor sen. I dag.
Det var dagen då han stack.
Älskade ni dagen då vi träffades?
Ja.
Förlåt.
Vad hände?
- Jag måste gå en sväng. - Måste du?
Jag är på vippen att fråga dig om du vill vara med mig.
Du som har din mans barn i din mage. Din väldigt vackra mage.
- Jag måste gå en sväng. - Dina barn då?
- Vem ska passa dem? - Du.
- Det funkade inte. Din mamma är här. - Nej, hon skulle vänta i bilen.
Jag är här om ni behöver mig.
- Jag står inte ut med tanken. - Att jag låg med min man?
Du låg med din fru. Det är inte det mest aptitliga jag föreställt mig.
Nej, självklart inte.
Du är med barn.
Ja, det är jag.
Bra jobbat.
Vad händer nu?
Båda två, eller ingen av dem, dyker upp på läkarbesöket.
Du kan inte ens använda en mixer. Ta av kepsen.
- Hej! - Hej.
Hej.
- Förlåt. - Jaha... Kommer det fler?
Nej, det här är alla.
Kan du dra ner den här?
- Herregud...! - Det ser bra ut. Jag har sett några.
- Vart tog hon vägen? - Hon kommer tillbaka.
Titta där.
- Herregud. - Herregud.
- Vad är... Förlåt. - Nej, fråga du.
Han eller hon ser jättebra ut.
Får jag titta?
- Hon är så fin. - Vi gjorde en bebis.
- Du är snygg. - Det är hormonerna.
- Din rygg? - Ja.
Verkligen?
- Nånting? - Va?
- Har du nåt att säga? - Lägg av.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Vi ses.
- Skulle vi inte äta efter programmet? - Jag är i knipa.
- De är klara. - Vi blir sena i dag.
Jag har panik. Jag har legat med min man.
Nästan i alla fall.
- Avskedssex. Visst är det bra? - Sluta.
Jag är ihop med en man som ser mig-
- och som ändå vill vara med mig, och nu har jag sabbat det.
- Gud, det är han. - Du har aldrig varit otrogen förut?
Med en som är dålig för mig.
Jag går in och repeterar så alla vet vad de gör.
Sen skickar jag hem alla, så spelar vi kanske in programmet senare.
Tack.
Ska homoäktenskap bli en prioriterad valfråga, eller?
Om Pam dör, vad händer då med vår dotter?
Tack.
Jag är inte en trångsynt bög som gräver ner sig i sitt arbete-
- och viger sitt liv åt människor som aldrig älskar honom tillbaka.
Tycker ni att det är rätt...
Det är svårt för folk att träffa nån.
Har du sett programmet om dig?
Jag kan inte vara bland folk med adoptivbarn. Särskilt inte flickor.
- Har du försökt hitta henne? - Många gånger.
På internet. Jag har annonserat i tidningen.
- Känner du dig... förföljd? - Ja.
När det är barn i närheten så letar jag alltid efter henne.
På gallerier, i parker.
Jag vill berätta en sak.
Jag hade inte tänkt göra det, men när jag hör er-
-så måste jag göra det.
Jag fick ett barn som jag adopterade bort.
Det är många år sen och jag var väldigt ung.
Gud vet att jag försökte.
Men året då jag hade barnet var det värsta i mitt liv.
Man myser i en sovsäck och sen har man förstört sitt liv.
Kan du spola tillbaka lite?
Gud vet att jag försökte. Men året som jag hade barnet...
- Kan du spola tillbaka fem sekunder? - Är du säker?
Kan du spola tillbaka en mening?
Men året som jag hade barnet var det värsta i mitt liv.
Till slut gav jag upp.
Tror du att man bara lämnar över det?
Man sätter väl ner det nånstans och sen kommer nån och hämtar det?
Vill du ha torra kläder?
- Ska jag öppna? - Det är jag!
- Du kanske ska prata med henne. - Jag hör er! Jag slår in dörren.
- Jag har sett ett foto av dig. - Hon vill inte prata med dig nu.
- Jag är hennes mamma. - Kanske en annan dag.
Om du inte säger nej så går jag.
- Är hon rädd för mig? - Jag är inte rädd.
Ring min sökare om det är nåt.
- Alan hade ingen rätt... - Kan du berätta sanningen?
Jag var 15 år.
Bara lite äldre än vissa barn på din skola.
Din pappa försvann. Min far vände mig ryggen.
Ammade du mig?
Min mamma sa att jag hade förstört mitt liv. De slängde ut mig!
Jag hade lite kläder och 48 dollar. Jag visste inte vad saker kostade.
Eller hur man öppnade en soppburk!
- Du grät hela tiden. - Jag fattar. Jag såg bandet.
Miljoner andra också. Hur många ser ditt program?
Såg du att jag gick till min far med hans barnbarn i magen-
- och bad honom hjälpa mig och han vägrade?
Såg du att jag aldrig förlät honom? Jag gick inte på hans begravning.
Du såg bara mina brister.
Jag trodde det var det bäst så. Och sen var det för sent.
För sent? Om du skulle göra om det hade du gjort annorlunda då?
Hade du offrat ditt fantastiska liv för att sitta med en grinig unge-
-som var sjuk hela tiden?
Halsont tio gånger om året. Hade du suttit uppe hela natten-
- och tvättat henne med sprit för att hon hade 41 graders feber-
- som kan ge hjärnskador om man missar symptomen?
Hade du låtit henne bli vuxen för att säga att du inte älskade henne nog?
Eller på rätt sätt?
- Din mamma var inte perfekt. - Hon sa sanningen till mig.
Hon gjorde sitt bästa. Hon var där.
Säg bara att du ville ha ett liv mer än mig.
Jag ville ha ett liv mer än dig.
- Hallå? - Det är jag.
- Det där händer aldrig igen. - Det tycker inte jag heller.
- Bra. - Jag vill hjälpa till.
Några tankar om hur?
Vänta.
Kan du säga om det där? Det där med att hjälpa.
Jag vill verkligen hjälpa till.
Tack. Jag vill också det.
Jag har varit livrädd. Jag trodde du hade kört ihjäl dig.
Jag trodde att du låg död i en snygg fransmans famn...
Jag sa förlåt!
- Vad är det? - Ingenting.
Har nåt hänt? Vad är det du inte berättar?
Vad kan jag inte berätta?
Inte vet jag, att du...
Att du inte älskar mig och har ångrat dig.
Jag älskar dig. Och jag ångrar mig inte.
Du...
Jag tror att han tappade nåt.
Går du en sväng?
- Barnen då? - Vad bryr du dig?
Stick hem!
Inte hem till mig. Hem till dig.
Stick!
- Jag har inget hem utan dig. - Det är inte mitt problem.
- Vad gör du när du går? - Det vill du inte veta.
- Jag säger allt du ska slippa höra. - Som vad?
Dra åt helvete! Skaffa egna barn!
Och varför har du inga egna barn egentligen?
Och vad för slags mamma är du om du kan överge dina barn så här?
- De är... - Vad då?! Inte dina barn?
- En del var nog ämnat för din fru. - Jaså, tror du det?!
Jag kan inte ens gå en sväng. Dra åt helvete!
Jag behöver inte bry mig om dig eller ditt gudsförgätna barn.
Det enda jag måste göra är att ta hand om mina barn tills de är stora.
Jag behöver inte gilla det. Eller dem.
Fan ta dem! Och fan ta dig!
- Hur länge har ni dejtat? - Inte så länge.
Vi ska ut i kväll och hon jobbar i närheten, så vi träffades här.
Schysst.
Hejsan. Kul att träffa er. Kul att träffa er alla.
- Och du är...? - Freddy.
- Så bra. - Han är min bror.
- Jättebra. Ska vi? - Ja.
- Och du är? - I tionde veckan.
Tionde veckan...
- Har du sett de här förut? - Ja, det har jag.
- Kan du berätta vad vi ser? - Ett ögonblick bara.
Kan vi få höra gegg-ljudet igen? Det var helt fantastiskt.
Vad händer?
April...
Jag ser inget hjärtslag.
Amein.
- Hallå! - Amein.
- Hur ofta sitter hon där ute? - På fredagar, för att jag är hemma.
- April, adoptera ett barn. - Hur kan du?
- Det är samma sak. - Hur vet du det? Du vet inte...
Du vet inte hur det är att inte vara adopterad. Va?
Hur är det då?
Det var utmattande.
Det var pinsamt ibland.
- Ska jag ge lite kyckling till henne? - Jag vill förlåta henne.
Jag har försökt, men jag kan inte.
- Få henne att köpa nåt åt dig. - Va?
- Då känns det kanske bättre. - Det är ju löjligt.
En bil. Din sjunger på sista versen.
Ett hus. Ett pyttelitet hus.
Få henne att köpa nåt som du vill ha men inte har råd med.
Jag är här.
- Herrejävlar! - Förlåt.
Jag menar... jisses.
- Hur mår du? - Dåligt. För det jag gjorde mot dig.
Bra. Jag menar, det är nog bra.
Ja, jag antar det.
Jag vill att du ska gottgöra mig. Det är för min skull, inte för din.
Jag blir lyckligare i längden om du försöker gottgöra mig.
- Du ska köpa ett barn åt mig. - Det är enkelt.
Jag vet allt om adoption. I Kina...
Nej, du ska köpa ett barn som jag ska föda.
Jag är nästan 40, så jag har bråttom. Det är svindyrt så du får betala.
Efteråt måste jag ligga still i två timmar. Jag avskyr att ligga still.
Jag vill att du är där och hjälper mig.
Tolv dagar efter gör jag ett graviditetstest.
Om du gör minsta lilla fel pratar jag aldrig mer med dig.
Om du inte gör det kanske vi kan träffas lite.
Det är allt som är möjligt just nu. Lite.
Kan jag ta på mig byxorna?
"Hår: normalt" - till skillnad från tunt, tjockt eller snart flintis?
- "Konstnärlig förmåga: ingen." - Ingen?
- Ingen. - Jisses.
"Beskriv dig själv."
"Strävsam, klok, varm, omtänksam, sexig och eftertänksam."
Den behåller jag åt mig själv.
Stick in den bara.
- Tusentals kinesiska flickor... - Jag adopterar inget kinesiskt barn.
Böj dig framåt då.
- Finns det nåt jag kan göra? - Nej.
Är du klar?
Vill du be?
Hon gör det. Hon ber.
- Vill du be en liten bön? - Nej.
- Förlåt... - Vad är det med dig?
Kan vi få vara ifred lite? Ursäkta. Bara ett ögonblick.
Säg till när ni är klara. Vi är i närheten.
- Vad är det? - Varför vill du inte be?
- Vad bryr du dig? - Jag skiter i vilket!
Men du bryr dig. Du har sagt det. Du ber innan du äter spaghetti.
Och nu precis innan du gör det viktigaste i ditt liv så kvittar det?
Det här angår inte dig.
Flytta på dig.
- Be med mig, så gör jag det. - Jag vill inte be.
- En dum liten bön. - Nej.
- Flytta på dig! - Du kanske inte vill tillräckligt.
- Du vet inte hur gärna jag vill. - Varför vill du inte be då?
För att jag inte tänker lämpa över min önskning till nån...
...vad det nu är, som ska vara kärleksfull...
...som...
Jag trodde.
Jag trodde att Gud var god.
Kanske Gud är...
Vad då?
Svår.
Hemsk.
Invecklad.
Som jag.
Jag svek den ende mannen på jorden som är rätt för mig.
Ja, det gjorde du.
- Hur går det? - Vi är klara. Ursäkta.
Inga problem.
Vänta.
Vad betyder det?
Hör, o, Israel. Herren vår Gud, Herren är en.
Vad betyder det?
Hör, o, Israel. Kärlekens Gud och Fruktans Gud är en.
Jaha... Hej.
Tack för att du ville träffa mig.
Du står mellan mig och min ytterdörr, så det är det minsta jag kan göra.
Jag hörde vad som hände. Förlåt att jag kallade barnet gudsförgätet.
Hon visade sig vara det.
Jag saknar dig. Saknar du mig?
Vad vill du, April?
Jag vill titta på dig. Jättelänge.
Vad mer?
Mitt liv kan förändras om några timmar. Kanske eller kanske inte.
Innan det gör det vill jag säga två saker.
Jag vet vad jag gjorde mot dig. Mot dig speciellt.
Det var som den värsta mardrömmen, va?
Jag visste det. Jag visste det redan då.
- Vad mer? - Jag kommer att göra om det.
Jag kommer att såra dig igen och igen. Inte på samma sätt.
Du får lämna mig om jag sårar dig så.
Om vi var ihop skulle du väl lämna mig då?
- Ja, det skulle jag. - Bra.
Men jag kommer att såra dig på andra sätt.
Och ibland gör jag det med vilje.
- Vilket fint erbjudande. - Du kommer att såra mig med.
Du kommer att såra mig och förändras.
- Du kanske till och med lämnar mig. - Nej.
- Det skulle jag inte göra. - Men... du kanske gör det.
Ja, det kanske jag gör.
- Och? - Herregud...
Jag vet.
Förlåt.
Och?
Bara det lilla vinglaset.
Tack.
Var är er pappa?
- Jag passar henne. - Vi ses där inne.
Det finns ett vanligt judiskt skämt.
En pappa ville lära sin son att bli mindre rädd, modigare.
Han sa: "Hoppa, jag tar dig."
Och den lilla pojken litade på honom och hoppade.
När pappan fångade honom kände han sig älskad.
När han inte fångade honom fylldes han av nåt annat, nåt mer.
Livet.
Amein.
Text: Maria Chiru Scandinavian Text Service 2008
Ansvarig utgivare: Pia Grünler